![Prvi šef tajne službe Hrvatske tvrdi: Englezi i Francuzi htjeli podržati Srbe da osvoje Bihać, da naprave isto kao u Srebrenici! Prvi šef tajne službe Hrvatske tvrdi: Englezi i Francuzi htjeli podržati Srbe da osvoje Bihać, da naprave isto kao u Srebrenici!](https://mojevijesti.ba/wp-content/uploads/2023/08/rebic-2.jpg)
Uoči nove proslave Oluje, nakon 30 godina šutnje, odlučio je progovoriti prvi šef vojne tajne službe u Hrvatskoj i savjetnik tadašnjeg predsjednika Hrvatske Franje Tuđmana za nacionalnu sigurnost Markica Rebić.
“Poslije Oluje imali smo period trijumfalizmna koji je kratko trajao. Mnoge evropske zemlje u svom konceptu geopolitike prema zapadnom Balkanu nisu prihvatile Oluju.
Evropska politika
Mnoge je ne prihvataju ni danas. S time da postoji razlika među njima što se tiče gledanja na ta pitanja. Tada je krenulo – “dobar je Tuđman, on je završio rat u Bosni i Hercegovini, potpisan je Daytonski sporazum, ali on je sada tvrd orah”.
Sada Hrvatska postaje dio politike rješenja zapadnog Balkana. U toj politici evropskih zemalja niko nije htio imat tvrdog, jakog političara. Tada dolazi do afere koja je bila predmet mog intervjua, tada sam mogao napraviti autonomiju jedne ljudske destrukcije, da parafraziram, kako su se ponašali akteri.
Ali, tada to nisam htio napraviti jer bih dolijevao ulje na vatru postojećeg kaosa koji je vladao u državi”, kaže Rebić, prenosi RTL.
Žestoko ste prozvali neke osobe, rekli ste da su radili Tuđmanu o glavi, da su kovali urotu. Ko su ti ljudi i na koji način su to radili?
“Nisam zadovoljan kako je to prezentirano u medijima. Ja nisam rekao da je neko od njih tada rušio Tuđmana. Svima je tada bilo ugodno u krilu Tuđmana, ali su htjeli preuzeti vlast nakon njega.
Niski udarci
Tada su Ivića Pašalića percipirali kao najvećeg konkurenta. Bilo je tu niskih udaraca, ali političkih udaraca, što je folklor svake politike u jednoj demokratiji. Problem je nastao kada su oni to povezali s vojnom službom koja nikada nije sudjelovala u tome.
Oni su to znali, ali su šutjeli. Kasnije je bilo rečeno da Hrvatska mora izručiti generale, reorganizirati vojsku pod navodne znakove, jer to znači umiroviti kadrove, sigurnosnosg sustava najprije, a onda i časnike itd, itd.
To je napravljeno sa sasvim drugim ciljevima, da se obezglavi ta jaka snaga, ta potencija koju je hrvatska vojska imala.
Prozvali ste nekoliko visokih dužnosnika, a svi su vas demantirali. Kako to komentirate?
Najradije se ne bih osvrtao na te demantije. To su argumenti ad hominem. Zamislite kada neko kaže da me mrzi pa onda nastavlja svoj demantij. To je deplasirano. Ne želim nikoga vrijeđati.
U Hrvatskoj postoji uvriježeno mišljenje da su Amerikanci osmislili i proveli VRO Oluja. Vi kažete da to nije tako. Koja je njihova uloga?
Paralelna politika
Amerikanci nisu nimalo pomogli niti su ikada dali zeleno svjetlo. Ali, kako uvijek postoji jedna službena politika, koju su Amerikanci plasirali, i u bilateralnim odnosima sa Hrvatskom, i u multilaterali s Njemačkom, Rusijom, Engleskom, Francuskom, rješenje je bilo mirno.
Ona sintagma poznata kao i u Ukrajini danas – međunarodna zajednica čini značajne napore da, mirnim putem sredi… – taj mirni put bi nas odveo u ambis. Svi imaju i paralelnu politiku, koja je tajna.
Englezi i Francuzi su tada htjeli podržati Srbe da osvoje Bihać, da naprave isti masakr kao u Srebrenici i tada proglase kraj rata, a to bi bila jedna pregovaračka pozicija koja bi im odgovarala.
Ali opet, na međunarodnoj konferenciji koja bi se tada održavala, Hrvatska bi postala dio neke Jugoslavije u kojoj bi postojala mala-velika Srbija.
Zaustavili u Banjoj Luci
Amerikanci bi se složili s time, ali imali su jedan problem. Ne postoji nijedan službeni dokument, nikakva TV izjava po kojoj bi Amerikanci podržavali vojno rješenje u SAO Krajini. Čak se i predsjednik Tuđman pažljivo izražavao. On je govorio: Da pregovori, ali i pridržavamo pravo”.
Jedini službeni dokument sam ja načinio kada mi je došao američki vojni ataše i rekli su mi: “Ovo je službeno”. Napravili smo zapisnik. Rekli su: “Ukoliko vi se odlučite na Oluju, i ako ona bude trajala do deset dana, i ako to bude u skladu sa Ženevskim konvencijama i pravilima o običajima ratovanja, tada ćemo mi spriječiti da vas vrate na početne pozicije”.
Zaista, nisu nas vratili na početne pozicije, ali su nas zaustavili u Banjoj Luci.